Tak.
Efter 30 år med løfter og tom snak er vi samlet her blandt venner -
- fordi Napolis anden lufthavn snart ikke længere er en drøm.
Den er ved at blive til virkelighed!
Men lad mig først takke vores værtinde -
- kvinden, der står i spidsen for konsortiet, Tiziana Palumbo!
Blødningen er ophørt. Fosterhinden er intakt, og blodtilførslen god.
De har været heldig. De kan overføres til fængslet igen.
Ja, nu kommer hun ud.
Fru Santore, jeg kører Dem tilbage til fængslet.
- Hvad er der sket? - Levante forsøgte at dræbe Patrí.
Hun er på hospitalet.
- Hvordan har hun det? - Ved det ikke.
Men hun har sendt en besked og en bøn.
- Hvad er beskeden? - Hun ville ikke blive i fængslet.
Men hun har kun en vej ud.
Ruggeri. Og hendes bøn?
Hun spørger, om der findes en ven, der kan få hende ud -
- for hun kan ikke klare det meget længere.
Tak, Fernando.
Barnet har det godt, ikke?
Et fængsel er ikke stedet for en kvinde i Deres tilstand.
Hvem ved, hvad der sker næste gang?
Jeg vil tale med ham.
Hvorfor sidder du her i mørket, Gennaro?
Hvordan gik det?
Jeg skulle hilse fra Michele. Han dedikerede sin tale til os.
Har du hørt nyt?
Patrizia har fået beskeden.
Ja, og?
Hun bad om en advokat. En af de bedste.
Det har vi jo allerede talt om.
Bare rolig. Patrizia sladrer ikke.
Jeg fortæller Dem alt, hvad De vil vide, bare jeg kommer ud nu.
Det glæder mig.
Men det er ikke mig, De skal gøre en tjeneste.
Jeg repræsenterer staten, og den har regler og procedurer.
De har pligt til at sige sandheden.
Så har vi 120 dage til at finde ud af, om De fylder os med løgn.
Før de 120 dage er gået, kan jeg ikke gøre noget for Dem.
Jeg kan ikke vende tilbage til fængslet.
Måske er der en anden mulighed. Hvad siger De, Biagio?
En erklæring, der med sikkerhed vil føre til dom.
Annalisa Maiocca.
- Ved De, hvem det er? - Ja.
Hun har været forsvundet i næsten to år.
Det skyldes, at jeg dræbte hende.
Goddag, hr. anklager.
Vent i bilen.
- Hvordan har Patrizia det? - Hvadbehager?
- Har jeg egentlig gjort Dem noget? - Der er noget, De har misforstået.
Så forklar mig sagens sammenhæng.
Jeg elsker at vinde. Jeg har altid været konkurrencemenneske.
Måske håbede jeg, at min far ville komme tilbage, hvis jeg vandt.
Min far ønskede kun én ting ...
At jeg skulle blive som ham.
Men det blev jeg aldrig.
Da jeg var yngre, havde jeg det dårligt over det.
Men ved De, hvad jeg så indså?
At der er noget, jeg er god til ...
... og andet, jeg ikke er så god til.
De skal ikke være bekymret.
Efter hvad jeg har hørt om Dem -
- tror jeg, at Deres far ville have været meget stolt.
Giancarlo Presti, beskikket advokat.
Goddag.
Hvorfor har De ikke omfattet Deres mand af dette her?
De kan redde hans liv.
Han tog beslutninger om mit liv uden at spørge. Det er hans problem.
De skal være mor. Vil De ikke have ham ved Deres side?
Han må bryde med sin familie.
Det kan kun han beslutte.
- Kan vi gå i gang? - Ja.
Vent her.
Hej, onkel.
Hvad skylder jeg æren, Gennaro?
- Det ved du godt. - Sig det alligevel.
Patrizia vil samarbejde. Hun har ikke talt endnu, men det varer ikke længe.
Og hvad vil du have fra mig?
Jeg må befri hende. De holder hende på et hemmeligt sted.
Kun du kan finde hende.
De har gemt hende lidt for godt. Ingen kan finde hende.
Og jeg vil heller ikke.
Jeg har aldrig kunnet lide hende.
Hvis hun sladrer, er det også dit problem.
Det bliver ord mod ord.
Måske er det anstrengelsen værd?
Den eneste, der laver ballade, er hende. Og hun er en af dine.
Men før hun gjorde det, var det hende, der blev angrebet.
- Og det var ikke mig. - Beskylder du os for noget?
Min far ville ikke have noget med jer at gøre.
Han sagde, at I altid havde været som det rene gift -
- og at I var parate til at fortære både ham og Secondigliano.
Din far havde mange fejl, men han så klart.
Det gør du ikke. Og det vidste han også.
Min far har altid undervurderet mig.
Den yngste er Francesco Levante, kaldet Ciccio.
Fortæller De mig det for at få hævn?
De spurgte, hvad jeg ved. Jeg kender dem godt.
Ham her kender De også, ikke?
- De kender allerede svaret. - Sådan fungerer det ikke.
De skal sige det med Deres egne ord.
Velkommen, don Gennaro.
Jeg venter stadig på jeres svar.
Mistral er beæret over tilbuddet, og vi hjælper gerne til.
Vi står med andre ord til disposition.
Det var det, jeg ville høre.
Så går vi.
Det var en kraftanstrengelse -
- men til sidst lykkedes det.
Ja, og det har været en ære.
Er der sket noget?
Jeg skal spørge dig om noget vigtigt.
Den slags, man kun kan bede venner om.
Og vi er venner, ikke sandt, Tiziana?
Jo, det er vi.
Godt.
Hvad der end sker fra nu af, afhænger min drøm af dig.
Du må aldrig svigte mig.
Skriv ned, hvad De har brug for, så sørger jeg for, at De får det.
Der hænger skiftetøj i skabet.
Hvis der er noget, så sig til.
Gennaro, er du klar?
- Er du okay? - Ja.
Jamen, så kom.
Hvor er du smuk.
Da du giftede dig med mig, gav du mig den mest vidunderlige gave.
Jeg har prøvet at være den mand og far, du og Pietro har fortjent.
Og det er lykkedes.
Det ved jeg ikke, men jeg har gjort mit bedste.
Det har jeg virkelig.
Jeg gjorde det for jer to og for min bror, Ciro -
- der døde for vores drøm.
Men i dette nye liv har jeg hele tiden følt mig splittet.
Det er, som om det, jeg var før, banker på for at komme ud igen.
Men det har det ikke gjort.
- Du skal huske én ting. - Hvad er det, Gennaro?
Alle de drømme, vi har for Pietro -
- skal nok blive til virkelighed, det lover jeg.
Og din indre kamp?
Den er forbi.
Jeg har hørt om din bror.
Det var en lortefred, I solgte os.
Fred dræber ikke.
Men den er ikke noget for folk som os.
Har du taget min ven med?
- Og hvor er min gave? - Du får den, før jeg kører.
Patrizia har bedt mig hjælpe hende med at flygte.
Hvorfor spørger hun dig og ikke mig?
Skal jeg virkelig forklare det?
Nå, men jeg kan ikke gøre det alene. Ved du, hvad det betyder?
Du får en sidste chance for at vise din kone, hvis side du er på.
Hvad skal jeg gøre?
Hjælp mig med at finde ud af, hvor de holder hende.
Og bagefter?
Så fortæller du Diplomaten, hvor Enzo skjuler sig.
Bell' e Buon, hvad sker der?
Enzo, vent.
Hør nu lige på ham.
Hvad kan en rotte fortælle mig?
Diplomaten er i bevægelse.
Han har indkaldt alle, men siger ingenting.
Og hvad så?
Jeg tror, de kommer efter dig. De ved, hvor du er.
- Hvorfor fortæller du mig det? - Fordi jeg begik en fejl.
Og jeg har brug for tilgivelse.
Vi må hen til Maria.
Stå helt stille, I røvhuller!
Hvad fanden laver I?
Hvor er Enzo?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke set ham i flere dage.
Enzo ...
Enzo, kom ... Vi må væk herfra.
Enzo ...
Vi må af sted, gutter. Kom så!
Undskyld, at jeg er sent på den.
Det var dig, der fik Patrizia anholdt.
Hvorfor gjorde du det?
- I gav mig intet valg. - Du havde et valg, Michelangelo.
Og du valgte ikke os.
Du betyder intet for os længere.
Vil du have mig undskyldt, far?
Jeg kom for at sige farvel.
Men først ville jeg takke dig, far.
Det er dig, der har lært mig, at familien er det vigtigste i verden.
Du ser ikke ud til at have forstået det.
Der tager du fejl.
Du og jeg ligner hinanden mere, end du tror.
Farvel, mor.
Lige et øjeblik.
Kom ind.
Vi har fået at vide, at Deres mand ønsker at samarbejde.
- Kommer de herhen med ham? - Ja.
Så snart I har underskrevet jeres erklæringer -
- får I nye identiteter og et nyt sted at bo.
Tak.
Jeg dræber den dumme kælling med mine egne hænder!
Hvad sker der ... Nej!
Giv dine brødre denne besked:
Gennaro Sevastano er tilbage.
Ja?
Vi kører. Hvis I har brug for noget, er kollegerne her.
- Tak. - Held og lykke.
Hvordan har I det, I to?
Godt.
Den anden eskorte er kørt væk.
Så er det nu.
Tak, Gennaro.
- Er det til os? - Ja.
Hvor flyver det hen?
Langt væk. Det er det sikreste for os alle.
- Må jeg lige tale med dig, Patrizia? - Ja. Vi ses på flyet
- Farvel, Gennaro. - Farvel, Michelangelo.
Nå?
- Er det her din drøm? - Det var det.
Men for folk som os findes drømmene ikke.
Hvad vil du gøre nu?
Finde ud af, hvem der er ven, og hvem der er fjende.
Jeg vil gøre mine fejl gode igen.
Du gjorde en stor fejl: Gerlando.
Den fejl har jeg rettet op på.
Den næste bliver anklageren.
- Hvad har du fortalt ham? - Jeg talte om mig selv.
Spurgte han ikke om mig?
Nej, slet ikke.
Hjælp mig med at tro på dig.
Du kender min historie.
Du ved, hvor jeg kommer fra. Jeg har aldrig bedt nogen om noget.
Jeg er aldrig faldet på knæ, og det kommer jeg heller ikke til.
Jeg ville aldrig forråde dig, og det ved du.
Du kan mærke det indeni. Det burde være nok.
Kan du huske, da jeg sagde, at du aldrig skulle stole på nogen?
Du skulle heller ikke have stolet på mig.
Er det slut, Gennaro?
Ja, Patrí.
Det er denne vej, don Gennaro.
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com